Osa tästä tarinasta on tarua,
mutta ainakin tämän verran on totta -
Kun Ranskan kapinoiva kansa tuhosi Bastiljin,
sen arkistoista löytyi salaperäinen merkintä:
"Vanki numero 64389000 -
"Rautanaamio."
Joko olet kuollut?
Rautanaamio
Aramis!
Porthos on...
Valitan, olisitte nauttineet siitä.
Hänellä on aasin pallit.
- Niin sinullakin! - Niinkö?
Siitä on niin kauan, että on päässyt unohtumaan.
Menkäähän nyt.
Jättäkää hänen pyhyytensä rauhaan.
Tuon teidät takaisin huomenna, kun hän on paremmalla tuulella.
Menkäähän rouvat, menkää!
Lakkaa rukoilemasta, ja iloitse kanssani, Aramis!
Kaipaan piristystä.
Olen vanha ja heikko. Voimani ovat kadonneet.
Porthos!
- Minä rukoilen. - Niinhän minä sanoin.
Oletko kuurokin? Sokea ainakin olet -
jos olisit nähnyt nuo tissit, silmäsi olisivat kyynelissä.
Elämässä on muutakin kuin tissejä.
On vai?
Jos osaat sanoa yhdenkin asian,
yhden ainoan,
joka on jumalaisempi
kuin pullea nänni huulteni välissä
niin rakennutan sinulle uuden katedraalin.
Anteeksianto.
Anteeksianto?
Anna anteeksi...
Anna anteeksi.
Saanko anteeksi?
Saanko?
Ei, anteeksiantosi ei voita pulleaa nänniä.
Etkö tajua?
Yritän rukoilla!
Ainahan sinä rukoilet!
D'Artagnan!
Hei! D'Artagnan!
Mitä kuuluu, poikaseni?
Keskeytit teologisen keskustelun.
- Huomaan sen. - Tervetuloa. Istuhan.
Ei kiitos. Olen kuninkaan asialla.
Hän haluaa tavata sinut.
Palvelet häntä uskollisesti,
vaikka häntä heitellään mädillä munilla.
Voi sinua, D'Artagnan!
Näytät niin nuorelta, ja minä tunnen itseni niin vanhaksi.
Kuningas käskee tulemaan heti.
Yksi kaikkien puolesta, d'Artagnan.
Ja kaikki yhden puolesta.
Olimme kaikki kerran muskettisotureita.
Kuinkahan Athos voi?
Rentoudu, Raoul.
Sinähän olet poikani.
Kuinka yksikään nainen voisi vastustaa sinua?
Milloin aiot kosia häntä?
Tänään perille saavuttuamme...
...tai kun olemme lähdössä.
Menen sekaisin, kun vain ajattelenkin sitä.
Olisiko tästä apua?
Äidin sormus.
En voi ottaa tätä. Se on sinun.
Hän kuoli antaessaan minulle sinut.
Kuolisin tietäen, että se kuuluu poikani rakastamalle naiselle.
Mene nyt. Palaa morsiamesi kanssa!
Teidän majesteettinne. Hyökkäys tapahtuu aamunkoitteessa.
Ei, ei. Älkää aliarvioiko hollantilaisia.
Nämä joukot motitetaan tässä,
joten siirtäkää ne tähän ja tähän.
Sitten meillä on ylivoima.
Hoitakaa asia.
Majesteetti!
Keltainen vyönauha!
Neuvonantajinanne meillä on...
...velvollisuus... - Niin, velvollisuus ilmoittaa,
että Pariisissa on mellakoita.
Mellakoita?
Pariisihan on maailman kaunein kaupunki.
Miksi kansani tuntisi muuta kuin
ylpeyttä ja tyytyväisyyttä?
Aivan niin, teidän majesteettinne,
varmasti he tuntevatkin.
Mutta he näkevät myös nälkää.
Jos jakaisimme osan armeijalle varatusta muonasta...
Isä Aramis!
Isä Aramis, hänen majesteetillaan on ongelmia
- jesuiittojen kanssa. - Jesuiittojen?
He ovat julistaneet sodankäynnin epäoikeudenmukaiseksi.
Kuninkaan pitäisi tavata heidän johtajansa.
Mutta kuka hän on?
Jesuiitat ovat salassapidon mestareita.
Aramis!
Teidän majesteettinne.
Olet pappi, mutta myös entinen muskettisoturi.
Kuten isäni ennen minua,
olen uskonut teille tärkeitä tehtäviä.
Joten...
Haluan, että etsitte jesuiittojen salaisen johtajan.
Ja kun löydätte hänet -
Jumalan ja Ranskan nimessä -
haluan, että tapatte hänet.
Tiedän, että pyyntöni on kamala,
etenkin papille.
Otatteko tehtävän vastaan?
Ja pidätte sen salassa?
Saatuani selville, kuka se jesuiittakapinallinen on,
tapan sekä hänet että sen, jolta tiedon sain.
Muskettisoturi elämänsä loppuun saakka...
Niistä mellakoista...
Satamassahan on ruokatavaraa.
Jakakaa se kansalle.
Mutta se on lähes pilaantunutta.
Siksi sitä ei lähetetty armeijalle.
Sitten täytyy pitää kiirettä.
Mikä erinomainen ajatus, teidän majesteettinne.
Katso noita koruompeleita!
Eivätkö ne olekin ihastuttavia?
Eivät niin ihastuttavia kuin sinä.
Kuka tuo on?
Raoul, Athoksen poika.
François, sinä ehkä pidät nuorista sotilaista,
mutta minä tarkoitan hänen kaunista seuralaistaan.
Hänen nimensä on Christine.
Teidän majesteettinne!
Mitä nyt, d'Artagnan?
Putoileeko taivaalta murhamiehiä?
Minulle ei kerrottu porsasjahdista.
Katsokaa näiden miesten kasvoja.
He ihailevat teitä.
Kun te suojelette minua,
kuka hölmö yrittäisi vahingoittaa minua?
Hölmön miekka voi olla älyä terävämpi.
Leikitäänpä leikkiä...
Kuvitellaan, että minä olen kuningas,
ja sinä olet muskettisoturieni johtaja.
Kuvitellaan, että toiveeni on laki,
ja että toiveeni on nauttia juhlasta.
Tehkää te samoin.
Rouvat!
Christine... Siitä lähtien kun...
- Monsieur? Mademoiselle? - Ei kiitos.
- Christine... - Raoul!
D'Artagnan!
Kapteeni, saanko esitellä: Christine Bellefort.
Enchanté.
D'Artagnan on isäni paras ystävä.
Minulle on suuri kunnia
saada liittyä muskettisotureihin.
Kunnia on kokonaan minun.
Yksi kaikkien...
Ja kaikki yhden puolesta.
Christine...
Minä rakastan sinua.
Niin minäkin sinua, Raoul.
Rikasta minusta ei tule, mutta saat sydämeni.
Sitten olen kuningastakin rikkaampi.
Minulla on sinulle jotain...
Kilpailussamme vaaditaan oveluutta ja ketteryyttä.
Kas tässä yksisarvisemme!
Joka sen saa kiinni,
voittaa omakseen sen kantaman aarteen.
Ja nyt, jahti alkakoon! Käsken teitä kaikkia!
Riipus on pian sinun!
Christine, niinhän? En olisi uskonut,
mutta jahdin luoma jännitys kaunistaa teitä entisestään.
Kiitos, teidän majesteettinne.
Te punastutte.
Ettekö tahdo olla kaunis kuninkaanne silmissä?
En! Tarkoitan, kyllä... Tietenkin majesteetti.
- Tarkoitan, olettehan... - Ei se mitään.
Ette ole tottunut tähän ympäristöön.
Korjaamme asian ilomielin.
Sopisitte hyvin hovineidoksi.
Hänen majesteettinsa... on hyvin... ystävällinen.
Mutta olen Raoulin kihlattu - siis sitten, kun hän kosii.
Asetatteko sotilaan,
joka ei ole vielä kosinut,
kuninkaan edelle?
Voin olla uskollinen vain sydämelleni.
Mutta kuinka uskollinen sydämenne on teille?
Odota, Christine!
- Christine! - Raoul!
Ruoki kansasi!
Jesuiitat!
Haluan kenraalin paikalle!
Hänen majesteetillaan on asiaa.
Teidän majesteettinne?
Ymmärrän, että pelastitte tänään poikani hengen.
Jumala oli meille suosiollinen, teidän majesteettinne.
Ettekä ole loukkaantunut?
- En, armon rouva. - Hyvä.
Kapteeni?
Raoul, Athoksen poika,
on perunut pyyntönsä liittyä muskettisotureihin.
D'Artagnan!
Olet edistynyt.
Siitä on aikaa!
Niin on, ystäväni.
Mikä sinut tänne tuo?
Kuten sanoit, siitä on liian pitkä aika.
Suuren d"Artagnanin on saatava parasta viiniä.
Jos suuri Athos tarjoaa,
silloin suuri d"Artagnan juo.
Pahoittelen, etten ole käynyt aikoihin, ystäväni.
Kuninkaan henkivartioston päällikkönä lienet kiireinen.
Etenkin tämän kuninkaan.
Olisi silti pitänyt käydä useammin.
Minä kuulun aikaan,
jolloin aikamiehet pukeutuivat univormuun.
Ainakin sinulla on aikaa
- harjoitella viulunsoittoa. - Ja sääliä itseäni.
Poikani on kasvanut isoksi. Hän kosi kaunista tyttöä.
Omat erehdykseni korjaantuvat hänen kauttaan.
Ja nyt hän lähtee luotani elämään elämää,
- jota hänelle toivoin. - Athos, minä...
Taisit juhlia läpi yön!
Raoul, katso kuka tuli käymään.
Mikä hätänä?
En voi tehdä hänestä leskeä
juuri kun olisin tehnyt hänestä vaimoni.
Joudun palaamaan rykmenttiini.
Järjetöntä!
Olet jo palvellut eturintamalla.
Onko sattunut jotain vakavaa?
Onko kaikki muutkin kutsuttu?
Uskon, että kuningas on iskenyt silmänsä Christineen.
Hän kyllä huomasi tytön, mutta ei sillä ole mitään...
Kuningas on roisto.
- Athos! - Ja pelkuri!
Mutta minä en ole kumpaakaan. Niinpä minä menen.
Raoul!
D'Artagnan!
Onko kuninkaalla vaikeuksia löytää naisia?
Palvelin hänen isäänsä.
Palvelin urani loppuun saakka!
Ja nyt, vietelläkseen naisen,
joka ei lopulta merkitse hänelle mitään,
hän vaarantaa poikani hengen?
Tiesit, mistä on kyse!
Siksi tulit käymään!
- Tunnen luonteesi... - Tulitko estämään minua?
Tulin tuomaan toivoa!
Puhun kuninkaalle henkilökohtaisesti.
En ole menettänyt toivoani,
että hänestä voisi tulla kuningas, jollaista toivomme.
Et tiedä, millaista on olla isä -
suudella poikansa hiuksia, nähdä hänen kasvavan.
Niin, isyys on siunaus, jonka voin vain kuvitella.
D'Artagnan!
En ole koskaan tuntenut sinua hienompaa miestä, mutta jos
kuningas vahingoittaa poikaani vain ottaakseen rakastajattaren,
silloin kuninkaasta tulee vihamieheni!
Samoin jokaisesta, joka asettuu minun ja vihamieheni väliin.
Sitten minun täytyy kiirehtiä,
sillä poikasi on minulle
yhtä kallis kuin sinä.
Vartioikaa porttia!
Kapteeni! Ihmiset sanovat,
että kuninkaan jakama ruoka on pilaantunutta.
Kansa käy muskettisoturien kimppuun.
Sulkekaa portit!
- Valmistautukaa ampumaan. - Ei! Sulkekaa portit!
Älkää ampuko!
Se on d'Artagnan!
Pariisilaiset, kuunnelkaa minua.
- Olen yksi teistä. - Me näemme nälkää!
Meille annetaan roskaa, jota rotatkaan eivät söisi.
Kuunnelkaa minua!
Kuunnelkaa, minä pyydän.
Ei!
Olette oikeassa, ruoka on pilaantunutta.
Puhun itse kuninkaan kanssa.
Annan siitä sanani.
Vapauttakaa nuo miehet.
He palvelevat Ranskaa - teitä.
Oi, Ludvig, olit oikeassa!
Nainen ei tiedä mitään rakkaudesta
ennen kuin on kokenut kuninkaan rakkauden.
Minulla on nälkä.
Pyydän tuomaan ruokaa.
Haluan syödä yksin.
Sinä muuten häivyt huomenna.
Nämä salakäytävät ovat minun turvakseni -
eivät siksi, että voisitte säikyttää minut hengiltä.
Tulinkin puhumaan turvallisuudestanne.
Tiedän mellakoista.
Kansanne haluaa rakastaa teitä,
mutta he joutuvat syömään pilaantunutta ruokaa.
Pilaantunutta ruokaa?
Minä hoidan asian.
On vielä toinenkin asia -
henkilökohtaisempi. Teidän majesteettinne...
Olette kauniiden naisten ympäröimä.
Rakastatteko ketään heistä?
Aika useinkin, itse asiassa.
Rakastavatko he teitä?
Mistä tiedätte, että nainen rakastaa teitä,
eikä vain kruunuanne?
Luuletteko, etteivät suhteeni ole aitoja?
Uskon, että miehen on mahdollista
rakastaa yhtä naista koko elämänsä,
ja että se on hänelle hyväksi.
Saatatte olla oikeassa.
Ehkä en vain ole tavannut kaltaistani naista.
Paitsi äskettäin.
Onko kyseessä Christine?
D'Artagnan, pelkäänpä, että vahditte minua liikaa.
Lähetittekö Raoulin sotaan liehitelläksenne tyttöä?
Epäilettekö kunniallisuuttani?
Ei, en epäile kunniallisuuttanne.
Teistä minä vain olen huolissani.
Raoul palaa pian takaisin.
Annan siitä sanani.
Kiitos, teidän majesteettinne.
D'Artagnan!
Olen nuori kuningas,
mutta olen silti kuningas.
Olkaa sitten hyvä kuningas, teidän majesteettinne.
Olette uusi pääneuvonantaja.
Teloittakaa mädän ruoan jakaja.
Ja tästä lähin ampukaa mellakoitsijat.
Olkaa hyvä, ja toimittakaa tämä hoviin.
Tuon sinulle vettä ihan pian, äiti.
"Hänen majesteettinsa ilmoittaa pahoitellen,
"että Raoul, Athoksen poika,
"on kaatunut taistelussa.'
Raportti kaatuneista.
Tietääkö Athos tästä?
Athos, ystäväni...
Seis, petturi!
Athos, kuuntele minua! Kuuntele!
Tykit surmasivat Raoulin!
Älä pahenna tätä tragediaa omalla kuolemallasi.
Minä pyydän sinua.
Menkää kauemmas!
Kauemmas!
Sinä se petturi olet.
Huolehtikaa haavoittuneista.
Viihdyttekö uudessa asunnossanne?
Kun kutsuitte minut luoksenne Raoulin kuoltua,
tulin vain pyytämään apuanne.
En pysty ruokkimaan perhettäni.
- Isäni on kuollut, ja äitini... ...potee keuhkotautia.
Ja sisarellanne on havaittu ensioireita.
Lääkärini on tutkinut heidät ja on toiveikas.
He saavat toipua kartanossani maaseudulla.
Teidän majesteettinne...
Tiedän, että tämä päivä...
on saattanut maailmanne ylösalaisin.
Se on ehkä vieläkin ylösalaisin.
Nauttikaamme ateriasta. Ehkä maailmakin siitä asettuu.
Kuunnelkaa minua!
Menetitte rakkaan ihmisen.
En halua, että sydämenne muuttuu kiveksi.
Pyydän teiltä vain yhtä asiaa.
Ovatpa tunteenne mitkä tahansa tänä iltana,
sallisitte itsenne jakaa ne kanssani.
Terveydeksi!
Olette niin kaunis.
En voi ryhtyä tähän.
Toivon, että voisitte rakastaa minussa muutakin kuin kruunuani.
Kaikista näkemistäni ihmeistä
mikään ei kauneudessaan vedä vertoja teille.
Aramis! Tämäkö on tie helvettiin?
Helvetti voi olla määränpääsi, mutta ei tämän matkan pää.
Hauta!
Olemmeko me haudassa?
Salamyhkäisyys on valitettavaa, mutta välttämätöntä.
Käykää istumaan.
Kun nuorina näimme vääryyttä, taistelimme sitä vastaan.
Kaikki ei aina ratkea miekalla.
Mutta joskus mikään muu ei auta!
Ongelmamme on nyt tämä -
Jesuiitat vastustavat Ludvigin sotia
ja niiden aiheuttamaa nälänhätää.
Joten sain Ludvigilta käskyn selvittää,
kuka jesuiittoja johtaa.
Ja tappaa hänet.
Anna sen salaisen johtajan murehtia sitä!
Ongelma on...
...että se olen minä.
Minä olen jesuiitta- veljeskunnan kenraali.
Mitä aiot tehdä?
Syrjäyttää kuninkaan.
- En voi kuunnella tätä. - Ei se onnistu.
Onnistuu!
Olen mukana.
Niin minäkin.
Ei!
Tarvitsen sinua.
Kaikki yhden ja yksi kaikkien puolesta.
En voi pettää kuningastani! Vannoin valan!
Kun kuningas on kunniaton, vala ei enää velvoita sinua.
Vala on vala, koska se velvoittaa aina!
Miksi olet hänelle uskollinen?
Miksi?
Se, minkä puolesta taistelimme,
on arvokkaampaa kuin kuninkaat, palkkiot tai arvonimet.
Minkä puolesta taistelet nyt?
Sen puolesta, että jokaisella on mahdollisuus tulla paremmaksi.
Jopa Ludvigilla.
Mitä tahansa aiotkin, olen puolellasi.
Kun seuraavan kerran tapaamme, toinen meistä kuolee.
Athos, odota!
Vaikken olisikaan pappi,
huomaisin, että kannat salaista taakkaa,
jota on raskas kantaa yksin.
En voi pettää kuningastani.
Puolustan häntä hengelläni.
Jumala olkoon turvanasi.
Sillä kukaan meistä ei ole.
Kuulin muskettisoturien portilla sattuneesta välikohtauksesta.
Mies oli aikeissa surmata minut.
Onko tapanamme nykyään päästää
murhamiehet vapaalle jalalle?
Hän halusi tappaa oman tuskansa.
Hänen poikansa on kuollut.
En voi kuvitella mitään pahempaa.
- Entä kuninkaansa menettäminen? - Riippuu kuninkaasta.
Kun minusta tuli muskettisoturi,
sain neuvon, että joka kerta, kun tartun miekkaani,
minun ei tule ajatella sitä, mitä tapan,
vaan sitä, minkä annan elää.
Tiedättekö, kuka neuvon antoi? Athos.
Jos hänestä on nyt tullut vihollisemme,
meidän pitäisi kysyä itseltämme, miksi.
Athos on häipynyt.
Porthos ja Aramis ovat kadoksissa myös.
Tunnette heidät paremmin kuin kukaan muu.
Ovatko he minulle uhka?
Jos ovat, meidän ei tarvitse etsiä heitä.
He kyllä löytävät meidät.
Eivät, jos te löydätte heidät ensin.
Kuka hän on?
Chi è?
E malato.
Lo rimpiazo io.
Hän sanoo olevansa sijainen.
Parla francese?
Non lo parlo.
Il prigioniero ha solo un giorno al mese
per la confessione.
Hän sanoo, että vanki ripittäytyy kerran kuussa.
Hänen oma pappinsa on sairaana.
Vai, vai! Avanti!
Grazie.
Grazie tanto, Signore.
Grazie. Grazie.
On ripittäytymispäiväni.
Olen pahoillani. Ette ole nähnyt minua ennen.
Olen varmasti hirveä näky.
Olen ystävä.
Tulin auttamaan teitä.
Mitä te teette?
Pakotienne vapauteen.
Kuka hän on?
Hän on sinä.
Signore, scusi, scusi!
Signore!
Signore, scusi!
Cosa c'è?
E caduto stecchito mentre leggevo la messa.
Hän sanoo, että mies kuolla kupsahti
kesken messunluvun.
Miten hän voi noin vain kuukahtaa?
Ha la peste. Come I'altro prete.
Hän sanoo, että vangilla oli kuumetta kuten toisella papilla.
Rutto? Toivatko he tänne ruton?
Viekää hänet ulos! Heti!
Ei viimeistä voitelua! Ulos!
Voisimme irrottaa naamion ja katsoa, kuka vanki oli.
Kukaan ei saisi tietää.
Bruciatelo!
O la peste ci colpirá tutti!
Hän käskee polttamaan sen tai rutto tarttuu kaikkiin.
Hän on oikeassa.
Dio! Dio, Dio...
Älkää koskeko minuun!
Ulos täältä!
Kauemmas! Hänessä on rutto!
Kiirehtikää!
Via!
Vauhtia, vauhtia, vauhtia!
Menkää pois! Vauhtia!
Hyvä luoja.
Jesuiittoja, minun miehiäni.
Tässä.
Juo.
Ei se mitään.
Olen odottanut kuusi vuotta
kysyäkseni tätä...
Miksi minulle tehtiin näin?
Etkö tiedä?
Mitä sinä muistat?
Asuin maatalossa.
Minusta pidettiin huolta -
vanha nainen ja pappi.
Mutta ystäviä ei ollut.
Sitten minut vietiin vankilaan.
- Kuka vei? - Mustiin pukeutunut mies.
En koskaan nähnyt hänen kasvojaan,
mutta hän vei minut vankilaan
ja pani naamion kasvoilleni.
Etkä tiedä minkä vuoksi?
Päiväkausia huusin: "'Mitä olen tehnyt?"'
Sitten tajusin, että kasvoissani oli jotain,
mikä piti salata.
Mutta en koskaan tiennyt, mitä.
Mikä sinun nimesi on?
Vanha nainen kutsui minua...
...Filipiksi.
Filip...
He auttavat sinua siistiytymään. He eivät tee sinulle pahaa.
Kiitos.
Kiitos ystävällisyydestänne.
Miksi jurotat?
Odotin toimintaa.
Ei ollut tappamista eikä taistelua.
Olin toivoton.
Porthos, en jaksa tuollaista asennetta.
Olet kauneuden, vehkeilyn ja vaaran ympäröimä.
Mitä muuta voi mies toivoa?
Katso ympärillesi.
Punarinnat laulavat, kyyhkyt kujertavat...
Etkö voisi kuunnella niiden laulua?
Täällä on ruokaa, mutta Ludvig lähettää kaiken armeijalle.
Minulla ei ole ruokahalua.
Kuihdun pois.
Naisetkaan eivät enää kiinnosta minua.
Sano hyvästit Porthokselle.
Hän on mennyttä.
Kuka hän on?
Etsi totuutta, älä tosiasioita.
Et ole pappini!
Etkä olisi, vaikka minulla pappi olisikin!
Olet katkera.
Raoulin menetys ja d'Artagnan,
jota pidit veljenäsi, ja jota nyt vihaat.
Millä oikeudella sinä minut tuomitset?
Oletko pyhempi kuin kukaan muu?
Kyllä, ja älykkäämpi.
Porthos, mitä nyt?
Munuaiskiviä.
Sattuu, kun kusen.
Sattuu, kun paskon.
Olen vain vanha pieru, jolla ei ole syytä elää.
Hirtän itseni -
heti kun olen taas selvin päin.
Mennään!
Aramis! Hän on valmis!
Elämän suurin arvoitus on se,
keitä me todella olemme.
Niin.
Kerron sinulle jotain, mikä on pidetty sinulta salassa.
Kaikki alkoi sinä yönä, kun kuningas Ludvig syntyi.
D'Artagnan, Athos ja minä söimme illallista.
D'Artagnan oli päissään.
Sellaisena en ole nähnyt häntä koskaan.
Minä olin vartiovuorossa.
Minut kutsuttiin palatsin takaovelle,
missä kuningattaren pappi antoi syliini vauvan.
Oletko kärryillä, Athos?
Kuningatar synnytti kaksoset.
Lapsi, jota kannoin, oli kaksosista nuorempi.
Vielä toinen!
Se on toinen.
Kuningas tajusi, että hänellä oli kaksi jälkeläistä.
Hän oli nähnyt veljesten repivän valtakuntia hajalle,
joten hän päätti, että toinen saa kadota. Sinä, Filip!
Hän käski salata henkilöllisyytesi sinulta.
Kuolinvuoteellaan hän paljasti totuuden Ludvigille
ja äidillesi.
Äidillesi oli kerrottu, että olit kuollut syntyessäsi.
Hän syytti itseään, että oli uskonut sen.
Hän halusi palauttaa sinulle oikeutesi.
Mutta nyt Ludvig oli kuningas.
Hän ei rohjennut surmata sinua,
koska ei halunnut tahria
kuninkaallista vertaan.
Joten hän keksi keinon
pitää sinut piilossa lopun ikäsi.
Maani ja kuninkaani puolesta ostin rauhan,
josta maksoin sinun elämälläsi
ja omalla sielullani.
Jonain päivänä pyydän sinulta anteeksiantoa,
mutta vasta palautettuani sen, mikä sinulle kuuluu.
Palautettuasi?
Korvaamme Ludvigin Filipillä.
Sekö muka on suunnitelmasi?
Vaihdamme yhden toiseen?
Naurettavaa!
Loistavaapa! Mitä oikein odotit?
Vallankumousta, avointa sotaa.
Verta kaduilla.
Muutos tämäkin.
Yhdennäköisyys on vain alku, mutta Ludvigin koppavuus...
Sen voi oppia!
Entä hänen läheisensä?
Olen ajatellut kaikkea.
Oletko ajatellut, että vaarannat meidän elämämme lisäksi
myös Filipin elämän?
Ja kuten me, hänkin voi valita.
Mitä sanot, Filip?
Olivatko vankilavuotesi aivan turhia?
Vai ovatko ne antaneet sinulle ennennäkemätöntä vahvuutta?
Sinulla on mahdollisuus tulla kuninkaaksi,
jos uskallat tarttua tilaisuuteen.
Uskallatko, Filip?
Uskallatko sinä?
Minä...
Uskallatko?
Teidän majesteettinne.
On saapunut laatikko,
jonka sisällön vain te saatte nähdä.
Viekää tämä äidilleni.
Poikani!
Minun poikani!
Anna minulle anteeksi...
Tätä vääryyttä en voi korjata.
Armon rouva.
D'Artagnan...
Ei... ei...
Jos joku näkee...
me kuolemme.
Kuolen, jollen saa suudella sinua.
En kestä nähdä sinun itkevän.
Minä pyydän...
Kerro, mikä on hätänä.
Anne!
Tiedän, että rakkauteni sinuun on petos Ranskaa vastaan.
Mutta ellen rakastaisi, pettäisin oman sydämeni.
Sitten kuolemme molemmat pettureina, d"Artagnan.
Lisää viiniä!
Kuinka hän voi?
Hän on uupunut. Päivä oli raskas.
- Aramis... - Lisää viiniä!
Harkitse vielä. Filip on kuin lapsi.
- Hän ei voi olla valmis... - Sinä voit auttaa!
- En! - Kyllä!
- Vuodessa ehkä... - Kolmessa viikossa!
Kolmessa viikossa?
Kuningas järjestää naamiaisjuhlat.
Runsain määrin ihmisiä naamiot kasvoillaan...
Täydellinen tilaisuus. Meidän on toimittava.
Filip voidaan löytää minä hetkenä hyvänsä.
Lisää viiniä! Missä kaikki ovat?
Ei, ei tämä kannata.
Miekkani ei nouse.
Kyllä se siitä.
Se vain vaatii vähän aikaa.
- Minä saan miekkasi nousemaan. - Ei, se on kuollut.
Kuollut! Olen hyödytön!
Hyödytön...
Kolme viikkoa kaiken oppimiseen?
16 vuoden ajan hän opetteli herrasmiehen taitoja.
Ja kuuden vuoden ajan hän eli naamion sisällä!
Nyt hän tietää, että ne, joiden olisi kuulunut rakastaa häntä,
hylkäsivät hänet yksinäisyyteen ja tuskaan.
Pidät hänestä. Se on hyvä.
Älä leiki Jumalaa kanssani, Aramis!
Mikään ei voi korvata Raoulia!
Mitä Porthos tekee?
Kävelee näköjään alasti latoon.
Mitä hän aikoo?
Hirttää itsensä.
Hirttää itsensä?
Luojani...
Merkki Jumalalta...
Voi hyvä luoja.
Jos Porthos aikoo päättää päivänsä,
hän kyllä löytää siihen tilaisuuden.
Hyvästi, julma maailma.
Hyvästi, hyödytön Porthos.
- Mitä tuo oli? - Sahasin niskahirttä.
Olen nero, en mikään insinööri.
Aramis! Sinä teit tämän!
Tiesit, että aioin hirttäytyä, ja sahasit niskahirren.
- Myönnä pois! - Totta kai minä tiesin.
Olet murjottanut kuukausia.
Nyt voit lakata olemasta tylsimys ja alkaa olla hyödyksi.
- Pue jotain päällesi! - No... hyvä on.
Olen pitänyt tätä naamiota niin kauan,
etten tunne oloani turvalliseksi ilman sitä.
Pidän sinulle seuraa.
Minäkään en saa unta.
Olen ollut vankilassa kuusi vuotta.
Te vapautitte minut.
Nyt haluatte, että astun toiseen vankilaan.
Palatsia voi tuskin kutsua vankilaksi.
Näettekö nuo piiat tuolla?
Näetkö sen, joka kantaa lammasta?
Voisin huolehtia lampaista hänen kanssaan lopun elämääni.
Tarjoamme sinulle mahdollisuutta olla kuningas.
Ei, vaan mahdollisuutta teeskennellä olevani kuningas!
Kuningas, jota vihaatte.
Eivät kaikki vihaa häntä.
Etkö sinä vihaa?
Miksi minusta pitäisi tulla hän?
Ennen kuin annatte hyvän syyn, en ryhdy siihen.
En voi.
Olemme kaikki Jumalan työkaluja, pidit siitä tai et.
Voimme vain säilyttää uskomme.
Vaikka se joskus on minullekin vaikeaa.
Me kaikki horjumme uskossa, Aramis.
Siksi meidän on syötävä, juotava, ja rakastettava elämää.
Kuninkaana sinulla olisi piikoja tuhatmäärin.
Porthos! Ei kyse ole siitä!
Mistä sitten?
Filip on oikeassa.
Emme ole antaneet hänelle syytä tehdä,
mitä olemme pyytäneet.
Ymmärrän sinun syysi, Athos.
Ymmärrätkö?
Porthos kertoi minulle pojastasi.
Siksikö luulet, että olen täällä?
Kyllä, Raoul on syyni, mutta ei sillä tavoin kuin kuvittelet.
Kerran me kaikki uskoimme
jonkin itseämme suuremman palvelemiseen.
Aramiksella oli uskonsa.
Porthoksella elämänhalunsa.
D'Artagnanilla kutsumuksensa.
Ja minulla oli Raoul.
Mutta meillä kaikilla oli yhteinen unelma -
että jonain päivänä palvelisimme kuningasta,
joka olisi kruununsa arvoinen.
Siitä unelmoimme,
sen puolesta vuodatimme vertamme,
ja sitä olemme odottaneet koko elämämme.
Opetin Raoulin uskomaan siihen unelmaan.
Ja nyt poikani on kuollut.
Joten olen tullut tänne ottamaan selvää,
oliko hänen elämänsä turha.
Ja vain sinä voit vastata siihen.
Athos...
Jos epäonnistumme tässä -
ja niin luultavasti käy -
minulle on kunnia saada kuolla rinnallasi.
Ja sinun.
Tämä saapui teille.
Rakas Christine,
lähtiessäni luotasi
lähdin taivaasta helvettiin.
Lähden, koska voin rakastaa sinua vain kunnian miehenä.
Haluan sinun vuoksesi tulla paremmaksi mieheksi.
Rakastan sinua läpi taivaan ja helvetin -
rakastan niin kuin sinua kuuluisi rakastaa.
Muista tämä, äläkä syytä itseäsi mistään.
Ikuisesti sinun, Raoul.
Mikä hätänä?
Mitä nyt?
Mikä sinun on?
Sain kirjeen Raoulilta.
Hän lähetti sen palatsiin,
koska tiesi kuolevansa,
ja että minä olisin täällä.
Miten hän sen tietäisi?
En... en osaa aavistaa hänen ajatuksiaan.
Hän oli järjetön.
Määräsin hänet kauas taisteluista,
mutta hän syöksyi surman suuhun vasten toiveitani.
Hän sanoi antavansa anteeksi kaiken, mitä tekisin.
Mutta miten voin antaa itselleni anteeksi?
Anteeksi?
Rakastin häntä, Ludvig.
Rakastan häntä yhä.
Yhä...
Ja teen väärin teeskennellessäni rakastavani sinua.
Sinä teeskentelet?
Olen rikkonut rakkautta ja Jumalaa vastaan
saadakseni sinun armosi,
jota et olisi suonut ilman rikkomustani.
Palan helvetissä, ja niin palat sinäkin.
Ei, ei, ei.
Ei, rakkaani.
Sinä palat helvetissä,
mutta minä en,
koska minä olen kuningas Jumalan armosta!
Tulkaa! Meidän on aloitettava.
- Laukkuni. - Mihin olet menossa?
Pariisiin. Olen poissa muutaman päivän.
Pidä huolta, että kaikki on valmiina palatessani.
Haluat, että teen mahdottomia yksinäni?
Täydellinen ratkaisu. Vallan- kumous ilman verenvuodatusta.
Ilman petosta - onhan hän kuninkaan poika.
Emme ehdi saada häntä valmiiksi ajoissa.
Kiire ei johdu minusta.
Ruoan jakamisen sijasta
Ludvig on käskenyt ampua mellakoitsijat.
Kuvittele, mitä tapahtuu,
kun nälkää näkevä kansa kuulee näistä tanssiaisista.
En tee tätä itseni vuoksi, Athos.
Vaan kaiken sen, mitä me aikoinaan olimme.
Ja voimme vieläkin olla.
Kiitos, Isä.
Juhlat pidetään jo huomisiltana.
Ludvig on tyytymätön rakastajattareensa
ja tarvitsee juhlahumua.
Räätälini joutuvat paiskimaan töitä yötä myöten.
Satuloikaa hevoseni!
Bordelli on suljettu tältä yöltä.
Kaikki ulos paitsi naiset. Ulos!
Suljettu? Tulimme tänne...
Menkää jonnekin muualle.
Ulos! Ulos!
Teidän täytyy ommella ne vaatteet valmiiksi.
Lähdemme, ja viemme rahanne mukanamme!
Rahat tänne, vanhus!
Vanhus? Yritätte ryöstää minut, koska olen mielestänne vanha?
Kuinkas ryöstätte, kun pistooli on tungettu tuonne!
Ulos! Kaikki ulos!
Ulos! Häipykää!
Porthos, tein tämän sinulle valmiiksi.
Rakastan Pariisia! Rakastan elämää!
Ja rakastan teitä, tytöt!
Nyt vipinää - paitsi sinä!
Tule!
Ei, odota.
Kuningas tekee näin.
Kun palvelijat ovat koskeneet pikariin,
kuningas koskettaa sitä mahdollisimman vähän.
Uudelleen.
Olen pahoillani.
Ei, älä ole!
Kuninkaat eivät tee virheitä.
Et saa koskaan pyydellä anteeksi.
Kuningas ei välitä mistään eikä kenestäkään.
Sellaistako kuningasta te minusta toivotte?
Vai sanotteko noin vain, koska poikanne on kuollut?
Anteeksi. En tarkoittanut...
En ole sinulle vihainen. Ymmärrätkö?
Hyvä. Tietenkin toivomme sinusta hyvää kuningasta, mutta ensin
sinun on oltava uskottavasti Ludvig, joka on kylmä ja julma.
Hänen silmänsä kertovat, että hän välittää vain itsestään.
Sinun silmäsi kyselevät liikaa.
Et saisi välittää minusta.
Et saisi välittää...
Et saa kysellä pojastani.
Siunaa minua, Isä, sillä olen tehnyt syntiä.
Niin olen minäkin.
Aramis!
Teidän majesteettinne.
Uskotteko, että samoin kuin
yksi valhe voi tuhota elämän,
niin yksi totuus voi palauttaa sen takaisin?
Rukoilen joka päivä sellaista ihmettä.
Minä olen joka päivä rukoillut anteeksiantoa.
Mutta minun on saatava anteeksiantoni ensin teiltä
ennen kuin voin saada sen Jumalalta.
Minä olen se, joka vei teiltä toisen poikanne.
Enkä minä ollut koskaan kyllin rohkea etsiäkseni totuutta.
Olen kasvattanut pojan, joka tuhoaa elämiä
sen sijaan, että pelastaisi niitä.
Enkä kyennyt pelastamaan poikaani,
joka kuoli rautanaamiossa.
Ei! Se naamio oli Ludvigin luomus.
Nyt meillä on mahdollisuus ihmeeseen,
joka riisuu kaikki naamiot ikiajoiksi.
Nämä ovat sinun huoneitasi.
Tämän käytävän kautta yläkertaan
tai tämän salaoven kautta
pääsee rakastajattaresi Christinen huoneeseen.
Ja kenen huoneita nämä ovat?
Sinun äitisi.
Minun äitini...?
Vaihtakaa hevoset!
Siivotkaa kaikki jälkemme!
Heti!
Muista, Filip: Jalous lähtee sydämestä.
Rakasta muusta piittaamatta. Piere silloin, kun huvittaa.
Pitele pikaria kahdella sormella.
Jos hämmennyt, sano vain: "'Jatkakaa."'
Aamun tultua
kutsu meidät palatsiin uusiksi neuvonantajiksesi.
D'Artagnan pysyy valppaana.
Nyt tarvitaan onnea.
Olemme oman onnemme seppiä!
Jos vain Filip kestää.
Rauhoitu, Filip! Hyvin menee.
Veljeni!
Mikä hätänä, teidän majesteettinne?
Ei mikään. Jatketaan.
Näitkö tuon?
Minkä, teidän majesteettinne?
Naamion! Minä näin naamion!
Juhlasali on täynnä naamioita, teidän majesteettinne.
Teidän majesteettinne?
Jatkakaa, kaikki.
Salakäytävään.
Teidän majesteettinne? Teidän majesteettinne!
Tuomion päivä on koittanut!
Älä näytä noin kauhistuneelta, Filip.
Filip? Miksi kutsut minua Filipiksi?
Meillä on sinulle lahja.
Ei!
D'Artagnan vartioi salia.
Palataan samaa tietä takaisin.
Aika lähteä, teidän majesteettinne.
Hyvä.
Sinä tunnet tien.
Sinulla on kuninkaan sydän.
Jatkakaa.
Teidän majesteettinne.
Saisiko olla virvokkeita, teidän majesteettinne?
Kuningataräiti!
Jumala siunatkoon kuningasta ja kuningataräitiä!
Minä poistun nyt.
Odota kahden tanssin ajan.
Vetäydy sitten huoneeseesi,
ja vietä yösi turvassa.
Meillä on paljon puhuttavaa.
Ja koko loppuelämämme aikaa puhua.
Hyvää yötä...
Äiti.
Hyvä yötä...
...poikani.
Huomenna.
Kuinka kauan kuningas on ollut täällä?
Jonkin aikaa, kapteeni.
Murhaaja.
Murhaaja!
Christine?
Kirjoitin rintamalle sinun nimissäsi.
Vaadin saada tietää, miksi kenraali laiminlöi määräyksen
pitää Raoul poissa taistelusta.
Hän kirjoitti takaisin:
"'Mutta teidän majesteettinne,
"'teidän kirjeenne määräsi minut sijoittamaan hänet
"'hyökkäyksen etulinjaan
"'tykin eteen."'
Sinä tapoit Raoulin!
Päästäkää hänet! Satutatte häntä!
Korjaan kaikki vääryydet, joita olen teitä kohtaan tehnyt.
Viekää hänet huoneeseensa.
Muskettisoturit vartioimaan käytäviä!
Jatkakaa.
Meillä on turvallisuusongelmia, teidän majesteettinne.
Pyydän, että seuraatte minua.
Ei nyt. Tanssiaiset... Vieraani...
Minä vaadin, teidän majesteettinne.
Kyllä, tietenkin.
- Hälytys on annettu! - He yrittävät tukkia tiemme.
Minä olen Porthos!
Ja taistelen kuningasta vastaan!
Varo!
Mennään! Porthos!
Tule nyt!
Pumpatkaa!
Pysäyttäkää heidät ennen kuin he ehtivät joelle!
Käske heidän perääntyä!
Tämä mies on... huijari.
Ei, huijari on tässä.
Perääntykää.
Veneeseen, teidän majesteettinne.
Avatkaa portti!
Portti auki!
Avatkaa portti.
Olen pahoillani. Petin teidät.
Me petimme sinut.
Seis!
Jos tapatte kuninkaani,
minä tapan teidän kuninkaanne.
Hakekaa hänet!
Ottakaa huijari kiinni!
- Ottakaa kiinni! - Armon herra!
Ottakaa hänet kiinni!
Filip!
Ottakaa hänet!
- Pidelkää häntä! - Athos!
Minulle kerrottiin, että tämä huijari oli kuollut.
Sinä tiesit?
Tiesitte, että teillä on kaksoisolento?
Hän on veljeni.
- Veljenne? - Kaksoisveljeni.
Omaa vertani.
Se hänet on pitänyt hengissä tähän asti.
Filip!
Ludvig, minä pyydän.
Olitteko mukana tässä, äiti?
Rakastan teitä molempia!
Se ei ole merkinnyt meille mitään.
Minulle se on merkinnyt.
Teidän majesteettinne, kuunnelkaa minua.
Koskaan en ole pyytänyt itselleni mitään.
Nyt pyydän - säästäkää tämän miehen, veljenne, henki.
Teillä ei ole oikeutta pyytää sitä!
Teidän majesteettinne.
Jokaisena elämänne päivänä
olen suojellut teitä.
Olen vuodattanut verta puolestanne.
Olen rukoillut joka päivä,
että teistä tulisi asemaanne suurempi.
Osoittakaa minulle, ettei uskoni ole mennyt hukkaan.
Olkaa armollinen.
Asetutteko pettureiden puolelle?
Pettureista pahimman - veljeni, joka teki minulle näin!
Entä mitä itse olette tehneet hänelle?
Hetken ajan jo luulin...
että teistä oli tullut sellainen kuningas,
jollaista teistä toivoin.
Minä pyydän...
Saanko puhua?
Pyydän, että surmaatte minut.
Vapautan teidät kaikesta siitä aiheutuvasta synnistä.
Rukoilen, että Jumala palkitsee armollisuutenne.
Mutta minä pyydän teitä...
...ja rukoilen
älkää viekö minua vankilaan, jossa elin niin kauan.
D'Artagnan...
Etsikää Porthos, Athos ja Aramis,
ja tuokaa minulle heidän päänsä.
Tai te menetätte omanne.
Ja sinä, veljeni,
palaat takaisin vankilaan
vihaamasi naamio kasvoillasi.
Pidät sitä kunnes rakastat sitä!
Ja kuolet siinä.
Anne!
Oliko heitä kaksi?
Ei yksi, vaan kaksi?
En voi kertoa sinulle.
Sinulla on ollut tarpeeksi kestettävää.
Anne...
Olen aina rakastanut sinua. En ketään toista.
Mitä tahansa tapahtuukin,
rukoilen, että muistat sen.
Se kuului Christinen huoneesta.
Sisarelleni.
Missä hän on?
Hoida se pois.
Mihin te viette minua?
Ei!
Mihin minua viedään?! Mihin minua viedään?!
Ei, älkää! Ei!
Ei! Ei! Ei!
Se on tehty, teidän majesteettinne.
Kun d'Artagnan palaa, tarkkailkaa häntä.
Kun hän taas lähtee, kertokaa minulle.
Teidän majesteettinne.
Täällä ei näy mitään.
Hyvä on, tänne päin.
Filip on Bastiljin alimmassa kellarityrmässä.
Keskiyöllä viivytän vahdinvaihtoa 10 minuutilla.
Yksi kaikkien ja kaikki yhden puolesta, d"Artagnan.
Se on ansa, mutta emme voi muutakaan.
Jos Filip on Bastiljissa, sinne me menemme.
Mieluummin kuolen verisenä
kuin vanhana miehenä, joka lojuu kusessaan.
Vanhat univormumme - loistomme päiviltä.
Olen säästänyt niitä...
jotta voisimme kohdata kuoleman ne yllämme.
Ja niin me teemmekin!
Avatkaa, tuomme vankia.
Viekää hänet kolmostasolle.
Kapteeni hoitaa paperit.
Se onnistui!
Vankilaan pääsee helposti.
Ongelmat alkavat, kun haluaa päästä ulos.
Keskiyö. Meillä on 10 minuuttia.
Tuonne päin.
Tätäkö etsitte?
Avain!
Ei!
Muistatko tämän?
Älkää surko.
Ei hänestä ole mihinkään.
Hän on vain räkivä ja kuolaava...
Tiesin, että tulisitte!
Pelkäsimme, että naamio tuhoaisi sinut.
Naamio ei minua voita.
- Piha on saarrettu. - Hän valehtelee!
- Yrittää saada meidät ansaan. - Katsokaa itse.
Kaikki, mitä olet kärsinyt,
toivoisin kärsineeni sinun sijastasi,
sinua säästääkseni.
Menkää itäportille.
Piha täyttyy sotilaista!
Tätä tietä!
Jatkakaa joelle asti.
- He tietävät, että autoit. - Ei sillä ole väliä. Menkää!
Tulta!
Sulkekaa ovi!
Lukko!
Olemme ansassa!
Hyökätkää!
Säästäkää henkiä, jos suinkin voitte.
Pelkurit! Kaksikymmentä miestä pakenevat neljää!
Kellään ei ole sisua taistella kapteenia vastaan.
En ole sinulle vihainen.
Tiesin, että johdattaisit minut heidän luokseen.
Laske miekkasi
niin en rankaise sinua.
Voit jättää virkasi rauhassa.
Lupaan ystävillesi nopean teloituksen,
jos antaudut nyt.
Sinun tulisi tarttua tarjoukseen.
Henki meiltä menee kuitenkin.
Hän on oikeassa, d'Artagnan.
Odottakaa!
Tehkää vaihtokauppa Ludvigin kanssa - minut teihin.
Olette tehneet parhaanne.
Antakaa minun mennä sijastanne.
Ei.
En voi tehdä sitä.
Vaikka voisinkin uhrata kuninkaani,
en voisi uhrata...
...omaa poikaani.
Poikaasi?
Rakastin äitiäsi.
Rakastan häntä yhä.
Sinä olet poikani.
En tiennyt sinua olevankaan.
Enkä koskaan ole tuntenut isänä ylpeyttä -
ennen tätä hetkeä.
He ovat nuoria muskettisotureita.
Legendamme on ollut heille äidinmaitoa.
He pitävät meitä suuressa arvossa.
- Se on etumme. - Niin, miksi emme hyökkäisi?
Minä koulutin heidät.
He taistelevat kuolemaan asti.
Mutta jos meidän on kuoltava...
Jos meidän täytyy kuolla,
soisin sen käyvän näin.
Yksi kaikkien...
...ja kaikki yhden puolesta.
Ampukaa!
Suurenmoista urheutta!
Ampukaa heidät.
Tulta!
Irti minusta!
Hän on... veljesi.
Veli?
Ulos, kaikki! Teillä on vaitiolovelvollisuus.
Riisukaa tämä!
Anna anteeksi.
Koko elämäni ajan...
...olen toivonut...
...tällaista kuolemaa.
Kaikki yhden...
...ja yksi kaikkien puo...
Sinulla se naamio oli.
Koko elämäni ajan
olen vain halunnut
olla hänen kaltaisensa!
Saimme vangin kiinni.
Ei, minä olen ku...!
Viekää tämä mielipuoli jonnekin,
missä kukaan ei kuule hänen hulluuttaan.
Ruokkikoon häntä kuuromykkä,
mutta ruokkikoon hyvin.
Hän saa löytää pelastuksen niistä tuskista,
joita hän on muille aiheuttanut.
Viekää hänet!
Minä olen Ludvig! Minä olen Ludvig!
Entä muut?
He ovat neuvonantajiani ja uskollisimpia ystäviäni.
Hän oli paras meistä kaikista.
Kaiken sen jälkeen, mitä olette tehneet,
minun on pyydettävä vielä yhtä palvelusta.
Anna minun rakastaa sinua kuin omaa isääni.
Ja rukoilen, että voisit elää
rakastaen minua kuin poikaasi.
Muskettisoturit, salute!
Yksi kaikkien ja kaikki yhden puolesta!
Vankia rautanaamiossa ei koskaan löydetty.
Huhu kertoo, että kuningas armahti hänet,
ja hän sai elää rauhassa jossain maaseudulla,
missä kuningatar usein vieraili.
Kuningas Ludvig XIV
toi kansalleen ruokaa, rauhaa ja vaurautta.
Hänet muistetaan maansa historian
suurimpana hallitsijana.
Finnish